www.SweSUB.nu
Folk frågar mig alltid om jag känner Tyler Durden.
Tre minuter.
Nu är det dags. Vi är på plats.
Har du några väl valda ord som passar för tillfället?
Med en pistolmynning i käften pratar man bara med vokaler.
Jag kan inte komma på nånting.
En stund glömde jag nästan Tylers kontrollerade rivningsprojekt,
och jag tänkte bara på om pistolen var ren.
Nu börjar det bli spännande.
Det sägs ju, att den man älskar, den agar man.
Ja, det är ju dubbelriktat.
Vi sitter på första parkett för att se massförödelsen.
Rivningskommittén för projekt Mayhem
har minerat tolv husgrunder med dynamit.
Om två minuter, utlöses laddningarna
och flera kvarter förvandlas till grus och spillror.
Jag vet det för att Tyler vet det.
Två och en halv. Tänk på allt vi har åstadkommit.
Plötsligt inser jag att allt det här, pistolen, bomberna, revolutionen
alltihop har något att göra med en flicka som heter Marla Singer.
HEJ, JAG HETER BOB
Bob. Bob hade kärringtuttar.
Det här var en stödgrupp för män med testikelcancer.
Den där stora tjockisen som står och hulkar över mig, det är Bob.
Vi är fortfarande män.
Ja, vi är män.
Män är precis vad vi är.
Bob hade fått testiklarna bortopererade. Och sen hormonterapi.
Han fick kärringtuttar, för han hade för mycket testosteron
och kroppen överproducerade östrogen.
- Det var där jag kom in... - Nu måste de dränera mig igen.
..mellan de där stora svettiga brösten
som svällde över så enormt, som man tänker sig en gudinna.
Okej, gråt nu.
Nej, vänta. Backa. Nu ska jag berätta.
l ett halvår kunde jag inte sova.
När man inte får sova...
är det som om ingenting är på riktigt.
Allt är så långt borta.
Allting är en kopia av en kopia
av en kopia.
När man utforskar yttre rymden, får de nya upptäckterna namn efter företag.
IBM-sfären.
Microsoftgalaxen.
Planeten Starbucks.
Du måste åka ut och ta hand om några detaljer.
Det måste ha varit tisdag. Han hade den blåklintsblå slipsen på sig.
Vill du att jag ska nedprioritera mina rapporter och invänta ny prioritering?
Prioritera de här. Här är flygbiljetterna. Ring mig om du får problem.
Han var verkligen på gång. Kaffet måste ha satt fart på magen.
Som så många andra hade jag helt fallit för lkeas bosättningsinstinkt.
Ja. Jag vill beställa
plymåer Erika Pekkari.
- Var god dröj. - Om jag hittade nåt snyggt,
typ ett soffbord i form av yin-yang, då måste jag ha det.
Hemmakontoret Klipsk.
Träningscykeln Hovetrekke.
Eller soffan Ohamshab med den grönrandiga klädseln Strinne.
Eller lampskärmen Myslampa av miljövänligt oblekt papper.
Jag brukade bläddra igenom katalogen och undra
''Vilken sorts matsalsmöbel definierar mig som person?''
Jag hade allt. Glasservisen med bubblor och småfel,
som bevisade att de var tillverkade, av någon ärlig, strävsam urbefolkning i...
- Var god dröj. - ..ja, någonstans.
Förr läste vi porr.
Nu var det möbelkataloger.
- Nej. Man kan inte dö av sömnlöshet. - Ja, men narkolepsi, då?
Man slumrar till och vaknar på konstiga platser.
Man har ingen aning om hur man kom dit.
- Du måste slappna av. - Kan du inte ge mig någonting?
Röda och blå tuinal, illröda seconal...
Nej. Du behöver en sund, naturlig sömn.
Tugga valeriana och försök motionera.
Snälla.
- Jag lider. - Vill du se vad lidande är?
Gå till metodistkyrkan på tisdagskvällar.
Träffa killarna med testikelcancer.
Det är lidande.
Jag ville ha tre ungar... två pojkar och en flicka.
Mindy ville ha två flickor och en pojke.
Vi kunde aldrig enas om nånting.
Ja, nu har hon...
Nu fick hon sitt första barn förra veckan.
En flicka.
Med... med sin... Med sin nya man.
Helvete!
Tack och lov, ja...
Jag är glad för hennes skull.
Hon förtjänar...
Låt oss allihop tacka Thomas för att han delade med sig av det här.
Tack, Thomas.
Jag ser mig om i rummet, och jag ser mycket mod.
Och det ger mig styrka.
Vi ger varandra styrka.
Det är dags för parstöd.
Därför ska vi alla följa Thomas exempel och verkligen öppna oss för varandra.
Kan ni hitta en partner?
Och det var så jag träffade tjockisen.
Hans ögon var redan grumlade av tårar.
Med knäna ihop. Små löjliga steg.
- Jag heter Bob. - Bob?
Bob hade varit kroppsbyggare.
Ni vet de där muskelträningsprogrammen man ser på TV sent på kvällen?
Det var hans idé.
Jag dopade mig.
Ja, jag tog steroider.
Diabonal och...
wisterol.
Det är sånt man använder på tävlingshästar, för helvete.
Och nu har jag gått konkurs.
Jag är skild.
Mina vuxna barn
ringer inte ens upp när jag har sökt dem.
När främmande människor är så uppriktiga blir jag alldeles mjuk inuti.
Nu är det din tur,... Cornelius.
Nu får du gråta.
Och då... hände nånting. Jag släppte kontrollen.
Det var skönt.
Jag försjönk i glömska.
Mörk och tyst och fullständig.
Jag fann friheten. Att förlora allt hopp var frihet.
Det är okej.
lnte ens bebisar sover så är bra.
Jag blev beroende.
LÄNKARNA, POSITIV POSITIVlSM...
TUBERKULOS HUR VI ÖVERVINNER SJUKDOMEN
Om jag inte sa nånting
trodde folk alltid det värsta.
FRl OCH RÄDDAD
De grät mer... och då grät jag ännu mer.
HUDCANCER, LEVERSJUKDOMAR...
Nu ska vi öppna den gröna dörren, hjärtats chakra...
Jag var ju inte döende.
Jag hade inte cancer eller parasiter.
Jag var det varma lilla centrum som var liv i den här världen.
Tänk på din smärta som en vit boll av botande ljus.
Den rör sig över din kropp och botar dig.
Fortsätt så. Kom ihåg att andas
och gå ut genom rummets bakdörr.
Vart leder den?
Till din grotta.
Stig på
in i grottan.
Just det.
Du går allt djupare in i grottan.
Och du hittar
ditt kraftdjur.
Glid.
Varje kväll dog jag.
Och varje kväll föddes jag på nytt.
Jag återuppstod.
Bob älskade mig för att han trodde att jag också hade fått testiklarna bortopererade.
Att stå där, tryckt mot hans tuttar,
nära att gråta.
Det var min semester.
Och då...
förstörde hon allt.
Det här är väl cancer?
Den här tjejen, Marla Singer,
hade inte testikelcancer.
Hon ljög.
Hon var inte sjuk alls.
Jag hade sett henne på blodparasitgruppen ''Fri och räddad''på torsdagar.
Och sen på ''Hoppet'' min sickelcellscirkel.
Och så på ''Fånga dagen,'' tuberkulosgruppen på fredagskvällar.
Marla,
den verkliga snyltaren.
Hennes lögn speglade min lögn.
Och plötsligt kände jag ingenting.
Jag kunde inte gråta. Så plötsligt
kunde jag inte sova igen.
Nästa grupp, efter den ledda meditationen,
när vi har öppnat våra hjärtans chakras och det blir dags att kramas,
då ska jag ta tag i den där jävla bruden, Marla Singer, och skrika:
Marla, din lögnare! Jävla snyltare, jag behöver det här! Nu ska du ut!
Jag hade inte sovit på fyra dygn.
Nu ska vi bara låta det här torka...
När man lider av sömnlöshet, sover man aldrig riktigt.
Och man är aldrig riktigt vaken.
Som inledning på kvällens möte,
skulle Chloe vilja säga några ord.
Å, ja. Chloe.
Chloe såg ut som Meryl Streeps skelett skulle göra om man fick det att gå omkring
och vara extratrevlig mot alla.
Ja, jag är fortfarande kvar.
Men jag vet inte hur länge jag kan vara det.
lngen kan ju riktigt säga hur länge.
Men jag har en god nyhet.
Jag är inte längre rädd för att dö.
Men... jag är ganska ensam.
lngen vill ha sex med mig.
Jag är så nära slutet, och det enda jag vill, det är att få ett sista ligg.
Jag har porrfilmer hemma,
- och glidmedel och amylnitrat. - Tack, Chloe.
Nu tackar vi Chloe allihop.
Tack, Chloe.
Och nu gör vi oss redo för styrd meditation.
Du står vid ingången till din grotta.
Du går in i grottan och du går...
Om jag hade en tumör, skulle jag kalla den Marla.
Marla.
Såret i gommen som skulle läka bara du inte rörde vid det med tungan.
Men som du inte kan låta bli.
..djupare in i grottan vartefter som du går.
Du känner en läkande kraft runt dig.
Nu hittar du ditt kraftdjur.
Glid.
Nu ska vi dela upp oss i par.
l kväll ska du välja nån som betyder särskilt mycket för dig.
Du.
- Vi måste prata. - Visst.
- Jag har kommit på dig. - Va?
Ja. Du bluffar. Du är inte döende.
Va?
l ordets filosofiska betydelse, som Sylvia Plath använder det, är vi väl alla döende.
- Men du är inte döende som Chloe. - Och?
Och därför är du snyltare.
Jag har sett dig. Jag såg dig på melanom, och jag såg dig på tuberkulos.
Jag såg dig på testikelcancer!
Jag såg hur du stod och förberedde dig.
- Förberedde mig för vad då? - För att skälla ut mig.
Går det så bra som du hoppades... Rupert?
Jag tänker avslöja dig.
Gör det. Då avslöjar jag dig.
Krama varandra nu. Släpp fram gråten.
Herregud. Varför gör du det här?
Det är billigare än bio, och man får kaffe gratis.
Du, det här är viktigt. Det är mina grupper.
Jag har gått här i över ett år.
- Varför gör du det? - Jag vet inte.
När folk tror att jag är döende, då lyssnar de och...
Och väntar inte bara på att det ska bli deras tur att säga nåt.
Ja. Ja.
Ni ska öppna er... helt och hållet.
Du, du ska inte ge dig in i det här.
- Det blir som ett beroende. - Jaså?
Jag skämtar inte. Jag kan inte gråta med en annan bluffare, och jag behöver det.
Du får hitta nån annanstans att gå.
Du får väl jobba på en canceravdelning eller nåt. Det är inte mitt problem.
Nej, vänta ett tag.
Vi delar upp veckan, det kan vi väl göra?
Du tar lymfom och tuberkulos.
Nej, du tar tuberkulos. Jag tror inte mina rökvanor blir så populära där.
Okej. Bra. Jättebra. Testikelcancer behöver vi väl inte bli osams om.
Logiskt sett har jag större rätt till den. Du har ju dina kulor kvar.
- Nu skämtar du. - Jag vet inte. Gör jag?
Nej. Nej.
- Vad vill du ha? - Jag tar parasiterna.
Du kan inte få båda. Ta blodparasiter.
- Jag vill ha hjärnparasiter. - Jag tar blod, men jag vill ha demens.
- Det vill jag ha. - Du kan få hela hjärnan.
Nu har du fyra, jag har bara två.
Okej. Ta båda parasiterna. Varsågod.
Nu har vi tre var...
Vänta! Du glömde hälften av tvätten.
- Va, säljer du dem? - Ja!
Jag säljer lite kläder!
Nu ska vi se! Vi har tre var. Det är sex.
Den fjärde dan, då? Jag vill ha tarmcancer.
Flickan hade läst på.
Nej. Nej. Jag vill ha tarmcancer.
Tycker du också bäst om den?
- Försökte du lura mig? - Du, vi delar på tarmcancer.
Du tar första och tredje söndagen.
Kör till.
Nu ses vi väl inte mer, då.
Vi gör ingen stor grej av det.
Nej, det här kan väl vara lagom, då?
Du, Marla!
Marla!
Vi kanske borde byta telefonnummer.
Borde vi?
- Vi kanske vill byta kväll. - Okej.
Det var så jag träffade Marla Singer.
Marlas filosofi var att hon kunde dö när som helst.
Det tråkiga var, sa hon, att hon inte dog.
Det står inget namn! Vad heter du? Cornelius? Rupert?
Travis? Eller nåt annat av de olika namnen som du har varje kväll?
Man vaknar på SeaTac flygplats.
San Francisco. Los Angeles.
Man vaknar på O'Hare flygplats.
Dallas/Fort Worth.
Baltimore/Washington.
Stillahavstid. Centraltid. Man vinner eller förlorar en timme.
lncheckningen för ert flyg börjar inte förrän om två timmar, sir.
Det här är ditt liv, och det tar slut en minut i taget.
Man vaknar på Air Harbor lnternational.
Om man vaknar i en annan tid, på en annan plats,
kan man då vakna som en annan person?
Vart man än reser,
är allt i miniatyr.
Portionsförpackningar av socker och grädde.
Portionsförpackning av smör.
Mikrovågad gourmetmat i engångsförpackning.
Kombiflaska med schampo och balsam.
Varuprovsförpackning med munvatten. Små minitvålar.
Folk man träffar på flyget...
är portionsförpackade engångsvänner.
Mellan start och landning har vi vår tid tillsammans.
Det är allt vi får.
Välkommen!
l ett tillräckligt långt perspektiv, blir överlevnadstalet noll.
Jag var ansvarig för återkallande av bilar. Jag hade en formel att gå efter.
Bebisen for rakt igenom vindrutan.
En ny bil tillverkad av min firma körs i ungefär 90 km/tim.
Då låser sig bakre differentialen.
Tonåringens tandställning har satt fast sig runt askkoppen.
Det skulle vara en fin antirökannons.
Bilen kraschar och brinner upp med alla kvar i.
Nå, bör vi återkalla?
Pappan måste ha varit enorm.
Titta hur fettet har bränt fast i sätet. Och polyesterskjortan.
Modern konst.
Tag antalet fordon ute på vägarna, A.
Multiplicera det med sannolikheten att differentialen låser sig, B.
Multiplicera resultatet med det genomsnittliga förlikningsbeloppet, C.
A gånger B gånger C
är lika med X.
Om X är mindre än kostnaden för ett återkallande,
återkallar vi inte.
Händer det många såna här olyckor?
Du skulle inte tro mig.
Vilken biltillverkare jobbar du åt?
En av de större.
Varje gång som planet lutade för snävt vid start eller landning
bad jag att det skulle krascha eller kollidera i luften.
Vad som helst.
Man får ut tre gånger så mycket på livförsäkringen om man dör på tjänsteresa.
''Om ni har placerats vid en nödutgång
och känner att ni inte kan eller vill utföra de åtgärder
som beskrivs i säkerhetsbroschyren, var vänlig be kabinpersonalen om en ny plats.''
Det är ett stort ansvar.
Vill du byta plats?
Nej. Jag tror inte jag är rätt man för den uppgiften.
En utrymning på 10 000 meter.
En bedräglig säkerhet.
Ja. Så är det nog.
Vet du varför det finns syrgasmaskar på planen?
- Så man ska kunna andas. - Man blir hög av syrgas.
l en nödsituation tar man enorma panikandetag.
Plötsligt får man en lyckokänsla, och man blir foglig.
Man accepterar sitt öde.
Du ser här.
Nödlandning över vatten i 1000km/h.
Uttryckslösa ansikten. Lugna som heliga kor.
Det var...
Det var en intressant teori.
- Vad gör du? - Vad menar du?
Vad jobbar du med?
Hur så? Så du kan låtsas vara intresserad?
Okej.
Du har en sorts sjuk hopplöshet i ditt skratt.
Vi har exakt likadana portföljer.
Tvål.
- Ursäkta? - Jag tillverkar och säljer tvål.
Civilisationens måttstock.
Det var så jag träffade...
Tyler Durden.
Visste du, att om man blandar bensin och fryst apelsinjuice, kan man göra napalm?
- Nej, det visste jag inte. Kan man det? - Ja, det kan man.
Man kan göra alla slags sprängmedel av vanliga saker man har hemma.
- Kan man? - Om man vill.
Tyler, du är absolut den mest intressanta engångsförpackade vän som jag har träffat.
- Allt på planet ärju engångsförpackat... - Jaha, nu förstårjag. Smart.
Tack.
Hur funkar det för dig?
- Vilket då? - Att vara smart?
Kanonbra.
Fortsätt med det, då. Verkligen.
En etikettsfråga.
När jag går förbi, ska jag då vända arslet eller skrevet mot dig?
Hur jag kom att bo med Tyler är...
Flygbolagen har bestämmelser om vibrerande bagage.
- Tickade den? - Kastarna vet att bomber inte tickar.
- Ursäkta, kastarna? - Bagagehanterarna.
Men när en väska vibrerar,
måste kastarna tillkalla polis.
- Och min väska vibrerade? - Nio gånger av tio
är det en rakapparat.
Men... nån gång ibland...
är det en massagestav.
Bolagets policy är att aldrig antyda att nån äger massagestaven om det är en sån.
Vi måste använda obestämd artikel, en massagestav, aldrig...
er massagestav.
Jag äger ingen...
Jag hade allt i väskan. Mina CK-skjortor.
Mina DKNY-skor. Mina AX-slipsar.
Skit samma.
Hallå där! Det är min bil!
Jag bodde i en insatslägenhet på 15:e våningen
i ett arkivskåp för änkor och yuppies.
Väggarna var av solid betong.
Det är viktigt att ha tjock betong
om grannen intill tittar på frågeprogram på högsta volym.
Eller när en massa bråte som förr var ens personliga ägodelar
åker ut genom fönstren och brinnande seglar ut i natten.
Det är väl sånt som händer.
Det finns... ingenting där uppe.
Ni får inte gå in i lägenheten. Polisens order.
Har ni nån ni kan ringa?
Så pinsamt.
Ett helt hushåll fullt av delikatesser och ingen mat.
Polisen talade om för mig senare att pilotlågan på spisen kunde ha slocknat
så att en liten ström gas läckte ut.
Gasen hade kanske fyllt hela lägenheten,
160 kvadrat med högt i tak, flera dagar i sträck.
Sedan hade kanske kompressorn i kylskåpet slagit på.
Jaha?
Jag hör dig andas...
Om du frågar mig nu, kan jag inte säga varför jag ringde till honom.
- Hallå? - Vem är det?
- Tyler? - Vem är det?
Vi träffades... vi träffades på flyget.
Vi hade likadana portföljer.
Killen som var så smart?
Ja, visst ja.
Jag ringde för en sekund sedan.
Det var ingen som svarade. Jag står i en telefonkiosk.
Jag slog det uppringande numret. Jag svarar aldrig i telefon.
Vad vill du?
Jo.
Du kommer inte att tro det här.
Ja, det kunde ju vara värre.
En kvinna kunde ha skurit av dig pitten medan du sov och kastat den ur en bil.
Det är ju det, förstås. Jag vet inte.
När man köper möbler så tänker man, det var det, det.
Det här är den sista soffan jag behöver.
Vad som än händer, är det där med soffor avklarat.
Jag hade allt. Jag hade en hyfsad stereo.
En garderob som började bli presentabel.
Nu var det nästan komplett.
- Skit. Nu är allt borta. - Allt är borta.
Allt är borta.
Vet du vad ett dunbolster är?
- Ett täcke. - En filt.
En filt. Varför ska killar som vi veta vad ett dunbolster är?
Är det nödvändigt för vår överlevnad i betydelsen jägare och samlare?
Nej.
Vad är vi då?
Jag vet inte. Konsumenter.
Precis. Vi är konsumenter.
Vi är biprodukter av ett livsstilstänkande.
Mord, brott, fattigdom. Det berör mig inte.
Vad som berör mig är kändistidningar,
TV med 500 kanaler,
nån kändis namn på underkläderna. Rogain.
Viagra. Olestra.
- Martha Stewarts heminredning. - Skit i Martha Stewart.
Hon polerar mässingshandtagen på Titanic. Och så sjunker alltihop.
Så skit i dina soffgrupper och ditt grönrandiga tyg Strinne.
Jag tycker inte det ska bli komplett.
Jag tycker inte man ska vara perfekt.
Jag tycker bara man ska utvecklas.
Ta det som det blir.
Men det är ju bara jag, och jag kan ha fel.
Det kanske är en riktig tragedi.
Det är bara prylar. lnte en tragedi...
Du förlorade en massa praktiska lösningar för modernt boende.
Ja. Du har rätt. Nej, jag röker inte.
Jag får antagligen ut det på försäkringen, så...
Vad då?
Prylar som man äger kommer snart att äga en själv.
Gör vad du vill.
Klockan är mycket.
- Tack för ölen. - Varsågod.
Jag ska väl leta reda på ett hotell.
- Jaså! - Vad?
Vad då?
- Ett hotell? - Ja.
- Fråga då. - Vad snackar du om?
Herregud. Tre stora öl, och du vågar inte fråga.
Vad då?
Du ringde till mig för att du behövde nånstans att bo.
- Å, nej, nej. - Jo, det gjorde du. Fråga då.
Skippa förspelet och fråga, då.
Skulle det inte ställa till besvär?
Är det så besvärligt att fråga?
- Får jag bo hos dig? - Ja.
Tack.
- Kan du göra mig en tjänst? - Ja, visst.
Jag vill att du ska slå mig så hårt du kan.
Vad då?
Jag vill att du ska slå mig så hårt du kan.
Jag måste berätta lite om Tyler Durden.
Tyler var nattmänniska.
När vi andra sov, då arbetade han.
Han hade ett deltidsjobb som biografmaskinist.
En film kommer inte på en enda stor rulle. Den kommer på flera.
Någon måste byta projektor precis
när en rulle slutar och nästa börjar.
Man kan se små prickar högst uppe i högra hörnet på duken.
l branschen kallar man dem cigarettmärken.
Då vet man att man ska byta.
Man byter projektor, filmen fortsätter och publiken märker ingenting.
Varför skulle nån vilja ha ett sånt skitjobb?
För att det erbjuder vissa intressanta möjligheter.
Som till exempel att klippa in en porrsekvens i en familjefilm.
Så när den uppkäftiga katten och den modiga hunden med kändisrösterna träffas,
då kunde man se en glimt av Tylers bidrag till filmen.
lngen visste att de såg nåt, men det gjorde de.
En fin stor kuk.
lnte ens en kolibri kunde avslöja vad Tyler höll på med.
lbland arbetade Tyler också på banketter som servitör på eleganta Pressman hotell.
Han var restaurangernas gerillasoldat.
Titta inte. Jag kan inte pissa när du tittar.
Han inte bara kryddade hummersoppan, han fes i marängerna,
och vad han gjorde i champinjonsoppan,...
Berätta då.
Ni fattar nog.
- Du vill alltså att jag ska slå dig? - Ja. Den tjänsten kan du väl göra mig.
- Varför det? - Jag har aldrig slagits. Och du då?
- Nej. Man det är väl bara bra. - Då känner man inte sig själv!
Jag vill inte dö utan ärr.
- Kom igen. Slå mig innan jag ångrar mig. - Herregud. Det är vansinne.
Gör nåt vansinnigt då! Sätt fart då.
- Jag är inte säker på det här. - lnte jag heller.
Vad gör det? Det är ingen som ser. Så vem bryr sig?
Det är idiotiskt. Du vill alltså att jag ska slå dig?!
Precis.
- Var? l ansiktet? - Överraska mig.
Det här är så jävla idiotiskt.
Satans svin!
Han slog mig på örat!
- Å, herregud, förlåt. - Å, jävlar!
- Varför på örat? - Jag missade.
Nej, det var perfekt.
Det är lugnt.
Det gör ont som fan.
Precis.
Slå mig igen.
Nej, nu ska du slå mig. Kom igen!
Det här måste vi göra om.
- Var har du bilen? - Vilken bil?
Jag vet inte hur Tyler hade fått tag i det huset,
men han sa att han hade bott där ett år.
Det såg ut som ett rivningshus.
De flesta fönstren var igensatta.
Det fanns inget lås på framdörren från när polisen eller nån hade slagit in den.
Trapporna var färdiga att rasa.
Jag vet inte om han ägde det eller om han bara hade flyttat in i det.
lngetdera skulle förvåna mig.
Jaha. Här får du bo.
Här bor jag. Där är toaletten. Okej?
Ja, tack.
Vilket skithål.
lngenting funkade.
Om man vred på en lampa slocknade en annan nånstans i huset.
Det fanns inga grannar. Bara lagerlokaler och ett pappersbruk.
Röken därifrån luktade skit. Som ströet i botten på en hamsterbur.
Vad har vi här, då?
- Tjena, grabbar. - Tjena.
Varje gång det regnade måste vi stänga av strömmen.
Efter en månad saknade jag inte TV:n.
Jag brydde mig inte ens om att kylskåpet var fisljummet.
Är det min tur nu?
Okej.
Lossa på slipsen.
På natten var Tyler och jag ensamma en kilometer åt alla håll.
Regnet droppade ner genom taket och utefter lampfästena.
Allt trä svällde och krympte.
Överallt fanns det rostiga spikar som man rev sönder armbågarna på.
Han som bodde här förut var en enstöring.
Vad läser du?
Lyssna här. Det är en artikel skriven av ett kroppsorgan i jag form.
''Jag är Jacks förlängda märg. Utan mig,
skulle inte Jack kunna reglera hjärtslagen eller andningen.''
Det är en hel serie såna här.
''Jag är Jills bröstvårtor.''
- ''Jag är Jacks tjocktarm.'' - ''Jag får cancer. Jag dödar Jack.''
Efter ett slagsmål var allt annat på så låg volym.
Va?
- Man kunde klara allting. - Har du gjort färdigt rapporterna?
Om du fick slåss med vem som helst, vem skulle du välja då?
Jag skulle nog välja min chef, tror jag.
Skulle du?
- Ja, hur så? Vem skulle du välja? - Jag skulle välja min farsa.
Jag känner inte min farsa.
Jag menar, jag vet vem han är, men...
Han stack när jag var sex år.
Gifte om sig och fick nya ungar.
Det gjorde han vart sjätte år.
- Han byter stad och får en ny familj. - Han sätter upp filialer, då!
Min farsa gick aldrig på gymnasiet.
- Så det var viktigt att jag gjorde det. - Det låter bekant.
Så jag tog studenten. Sen ringde jag och frågade, ''Pappa, vad ska jag göra nu?''
- Och han sa, ''Skaffa jobb.'' - Samma här.
Nu är jag 25. Det kanske är dags att ringa igen.
'' Pappa, vad ska jag göra nu?''
Han säger, ''Jag vet inte. Gift dig.''
Du kan inte gifta dig.
Jag är en 30-årig liten pojke.
Vi är en generation män uppfostrade av kvinnor.
Jag undrar om ytterligare en kvinna verkligen är lösningen för oss.
l veckorna levde vi som ett strävsamt gammalt par.
Men på lördagskvällen bröt det loss.
Vi insåg så småningom att vi inte var ensamma.
Förr när jag kom hem arg eller deppad, brukade jag bara städa lägenheten.
Jag polerade mina skandinaviska möbler.
Jag borde väl ha börjat leta efter en ny lägenhet eller bråka om försäkringen.
Jag borde väl sörja över alla fiina saker som hade brunnit upp.
Men det gjorde jag inte.
Syftet med att koppla upp kontoret är att göra arbetet mer effektivt.
På måndagmornarna kunde jag bara tänka på nästa vecka.
Kan jag få ikonen i blåklintsblått?
Ja visst.
Effektivitet är första prioritet, gott folk.
För ineffektivitet är en tjuv.
Jag visade det för killen där. Du gillade det, eller hur?
Man kan svälja en halvliter blod innan man börjar må illa.
Alla kunde se det, bara de visste var de skulle titta.
Tyler och jag bara gjorde det synligt.
Alla hade det som på tungan.
Tyler och jag bara gav det ett namn.
Kom igen, nu måste ni gå hem!
Stäng av jukeboxen. Lås bakdörren.
Varje vecka läste Tyler upp reglerna som han och jag bestämde.
Mina herrar!
Välkomna till Fight Club.
Fight Clubs första regel är:
Prata inte om Fight Club.
Fight Clubs andra regel är:
Prata inte om Fight Club.
Fight Clubs tredje regel är:
Om nån ropar sluta, blir skadad eller tuppar av,
så är slagsmålet slut. Fjärde regeln:
Bara två killar i ett slagsmål.
Femte regeln:
Ett slagsmål i taget.
Sjätte regel: lnga skjortor. lnga skor.
Sjunde regeln: Slagsmålen fortsätter så länge de måste.
Och åttonde och sista regeln:
Om det här är er första kväll på Fight Club,
måste ni slåss.
En kille på jobbet, Ricky,
kom aldrig ihåg om man hade beställt pennor med blått eller svart bläck.
Men han höll ut i tio minuter
när han mosade en servitör från kvarterets lunchrestaurang.
lbland kunde man bara höra de hårda, dämpade slagen uppblandade med rop.
Eller de halvkvävda skriket när någon spydde ut blod...
Sluta!
lngenstans kände man så starkt att man levde som här.
Men Fight Club existerade bara från att den öppnade tills den stängde.
Även om jag skulle kunna säga till nån att han hade slagits bra,
skulle det inte vara samma kille jag talade med.
Den man var i Fight Club var inte den man var utanför.
De som kom dit för första gången hade arslen mjuka och ömtåliga som kakdegar.
Efter några veckor var de som skurna i trä.
Om du kunde få slåss med en kändis, vilken skulle du välja då?
- Levande eller död? - Vilket som. Vem skulle vara tuff nog?
Hemingway. Du då?
Jag vill slåss med William Shatner.
Vi började se annorlunda på det mesta.
Vart vi än gick, gjorde vi en bedömning av vad vi såg.
Jag tyckte synd om killar som gick på gym,
och försökte se ut som Calvin Klein eller Tommy Hilfiger sa att de skulle.
Är det så som en man ser ut?
Självförbättring är samma sak som onani.
Självdestruktion däremot...
Ursäkta mig.
På Fight Club handlade det inte om att vinna eller förlora.
Det handlade inte om ord.
Det hysteriska skriken var tungomålstalande,
lika som i pingstkyrkan.
- Räcker det? - Sluta!
När slagsmålet var över, var det inget som hade avgjorts.
Men ingenting betydde nånting.
Kanon.
Efteråt kände vi oss frälsta.
Samma sak om en vecka?
Om en månad?!
lrving, du kommer in här i mitten.
Du den nya, du också.
lbland fick Tyler täcka upp för mig.
Han trillade nerför en trappa.
Jag trillade nerför en trappa.
Fight Club gjorde att man måste ha håret kort och klippa naglarna ofta.
Okej. Nån historisk gestalt, då.
Då skulle jag välja Gandhi.
Bra svar.
- Du då? - Lincoln.
Lincoln?
Lång kille, bra räckvidd. Magra killar slåss tills det blir slarvsylta av dem.
Jävlar!
Till och med Mona Lisa faller sönder.
Hallå?
Var har du varit de här åtta veckorna?
Marla?
- Hur hittade du mig? - Du hade gett ett hänvisningsnummer.
Jag har inte sett dig på nåt möte.
Vi delade ju upp dem. Det var ju det vi kom överens om, kommer du ihåg?
Ja, men du har inte gått på dina.
- Hur vet du det? - Jag fuskade.
Jag har hittat en ny.
- Har du? - Den är bara för män.
Som den där testikelgruppen?
Du, du ringer lite olämpligt.
Jag har gått på en grupp för skuldsatta.
- De mår verkligen dåligt... - Jag är på väg ut.
Jag med. Jag har magen full av sömnmedel.
Jag tog vad som var kvar i burken.
Det kanske var för mycket.
Tänk er Marla Singer kasta sig omkring i sin sjabbiga lägenhet.
Det här är inget riktigt självmordsförsök. Det är antagligen bara ett rop på hjälp.
Detta kunde pågå i timmar. Så du stannar hemma i kväll, då?
Vill du höra mig beskriva döden?
Vill du stanna i luren och få reda på om min ande kan prata i telefon?
Har du hört nån dödsrossling förut?
Tylers dörr var stängd. Jag hade varit här i två månader, och det var första gången.
Du kan inte tro vad jag drömde i natt.
Jag kan knappt tro nånting om inatt.
w.w.w.S.w.e.S.U.B.n.u
Vad gör du här?
Va?
Det här är mitt hem. Vad gör du här?
Dra åt helvete!
Du har jävligt sjuka kompisar!
Fast viga.
Vilken jävla brud.
Jag kom hem igår kväll. Luren var av.
Gissa vem som var i telefon?
Jag förstod alltihop innan han hade berättat.
Har du hört nån dödsrossling förut?
Tror du den lever upp till sitt namn?
Eller blir det bara en dödsharkling?
Förbered er för utrymning av själen.
Tio,
nio,... åtta,...
Hur kunde Tyler, av alla människor,
tycka att det var synd att Marla Singer skulle dö?
..fem,
fyra...
Vänta.
Du kom snabbt.
Ringde jag efter dig?
Madrassen är klädd med hal plast.
Å, bry dig inte om den där. Den utgör inget hot mot dig.
Å, jävlar!
Nån har ringt snuten.
- Var är 513? - Längst bort.
Hon som bodde där var en så trevlig, rar flicka.
Hon förlorade tron på sig själv.
- Miss Singer, låt oss hjälpa er! - Hon är ett monster!
- Ni har alla skäl till att leva. - Hon är en smittsam mänsklig sophög!
- Miss Singer! - Lycka till med att rädda henne!
Om jag somnar,
är det slut med mig.
Du måste hålla mig vaken
hela natten.
Helt jävla otroligt.
Han hade tydligen lyckats hålla henne vaken.
- Du vet, för du har ju knullat henne. - Nej, det har jag inte.
- Aldrig? - Nej.
Du är väl inte kär i henne?
Nej! Herregud, inte alls.
Jag är Jacks ursinniga gallgång.
Är det säkert? Du kan säga det till mig.
Tro mig, det är säkert.
- Sikta mot huvet på mig och tryck av. - Det är bra.
Hon är en tiger som låtsas att hon är en tamkatt. Håll dig undan.
Alla sjuka saker som kom från hennes mun, jag har aldrig hört nåt liknande!
Herregud.
Jag har inte blivit knullad så här sen jag gick på mellanstadiet.
Konstigt att inte Tyler gillade det.
Härom kvällen satt han och klippte in bilder på könsorgan i Askungen.
Marla behöver inte en älskare, bara en socialassistent.
Och så behöver hon tvätta sig. Det här är inte kärlek, bara tidsfördriv.
Först trängde hon sig in i mina stödgrupper, och sen i mitt hem.
Du. Sitt ner.
Hör på här. Du får inte prata med henne om mig.
Varför skulle jag...
Om du säger nåt om mig till henne eller till nån annan,... då är det slut med oss.
- Lova mig nu. Lovar du? - Okej.
- Ja, jag lovar. - Lovar du?
- Jag har ju sagt, jag lovar. Vad... - Nu har du lovar tre gånger.
Om jag bara hade offrat några minuter på att åka och se Marla Singer dö,
skulle ingenting av det här ha hänt.
Hårdare, ja! Ja, hårdare, hårdare!
Jag kunde ha flyttat till ett annat rum.
På tredje våningen, där jag väl inte skulle ha hört dem.
Men det gjorde jag inte.
- Vad gör du? - Jag skulle just gå och lägga mig.
Vill du ta över?
- Nej. Nej, tack. - Jag hittade en cigarett.
- Vem pratade du med? - Håll käften.
Jag blev ett lugnt centrum i världen.
Jag var zenmästaren.
ARBETSBlN KAN LEVA
DRÖNARE KAN FLYGA BORT
Jag skrev små haikudikter.
Jag e-postade dem till alla.
Är det där ditt blod?
Lite av det, ja.
Du får inte röka här inne.
Tag ledigt resten av dagen.
Kom tillbaka på måndag med rena kläder.
Ta dig i kragen.
Alla jag träffade på verkade vara vresiga.
''Ja, de här skadorna är från slagsmål.''
''Ja, jag trivs med det.''
''Jag är upplyst.''
Man lämnar sitt bekväma liv i lägenhet, man lämnar sina världsliga tillhörigheter
och flyttar till ett risigt hus vid soptippen för giftigt avfall,
och så måste man komma hem till det här.
- Hallå. - Stern, mordbrandsavdelningen.
Vi har vissa nya uppgifter om vad som hände i er lägenhet.
Jaha.
Jag vet inte om ni känner till att någon hade sprejat freon i dörrlåset.
Sen hade cylindern slagits sönder med en mejsel.
Nej, det kände jag inte till.
Jag är Jacks kallsvett.
Låter det underligt?
Ja, det låter väldigt underligt. Väldigt underligt.
- Dynamiten... - Dynamiten?
..lämnade en rest av ammoniumoxalat och kaliumperklorid.
- Förstår ni vad det innebär? - Nej, vad innebär det?
Det innebär att det var hemgjort.
Förlåt. Det här kommer som en chock för mig, sir.
Den som placerade ut dynamiten kunde ha släckt pilotlågan flera dagar i förväg.
- Gasen var bara en detonator. - Vem skulle vilja göra det?
- Det är jag som ställer frågorna. - Säg som det är.
Tala om att befriaren som förstörde dina tillhörigheter gav dig nya perspektiv.
Ursäkta. Är ni där?
Jag lyssnar. Jag har bara svårt att smälta den här.
Har ni nyligen blivit ovän med någon som har tillgång till hemgjord dynamit?
- Ovän? - Ta avstånd från civilisationen,
särskilt materiella ägodelar.
- Det här är allvarligt. - Ja, jag vet att det är allvarligt.
- Jag menar det. - Ja, det är mycket allvarligt.
lngen tar det här mer allvarligt än jag.
Den där lägenheten var mitt liv, faktiskt.
Jag älskade varje liten möbel i lägenheten.
Det var inte bara en massa prylar som förstördes.
- Det var jag! - Jag vill tacka Akademin.
- Ringde jag olägligt? - Tala om att det var du som gjorde det!
Tala om att det var du som sprängde skiten i luften! Det ärju det han vill höra.
- Är ni kvar? - Vänta. Säger ni att jag är misstänkt?
Nej. Men jag kan behöva tala med er, så ni får meddela mig om ni åker bort.
- Okej? - Okej.
Utom när de knullade var Tyler och Marla aldrig i samma rum.
Det var samma sak med mina föräldrar i flera år.
Kondomen är för vår generation det som skon var för Askungen.
Man tar på den när man möter en främling.
Man... dansar hela natten.
Sen kastar man bort den.
Kondomen, menar jag. lnte främlingen.
Va?
Jag köpte den här klänningen i en andrahandsaffär för 1 dollar.
Den är den värd.
Det är en brudtärneklänning.
Någon älskade den intensivt
en dag.
Sen slängde hon bort den.
Som en julgran.
Först så speciell.
Sen...
sen ligger den vid vägkanten.
Det är fortfarande glitter på den.
Som ett sexbrottsoffer.
Med trosorna ut-och-in.
- Bunden med isoleringstejp. - Du passar i den.
Du får låna den nån gång.
Gör dig av med henne.
- Va? Du får göra dig av med henne! - Dra inte in mig.
Nu är jag sex år igen och får gå med meddelanden mellan mamma och pappa.
- Jag tycker det är dags att du flyttar. - Oroa dig inte, jag är på väg ut.
- Vi uppskattar dina små besök. - Ni är så sjuka, jag hänger inte med.
Jag måste dra.
Tack. Hej då.
Jag måste hoppa av karusellen.
Hoppa av, måste hoppa av...
Hoppa av...
Småungar!
Varför kastar du bort tid på henne?
En sak får man i alla fall säga om Marla.
Hon försöker åtminstone nå botten.
Gör inte jag det, då?
Du blir ingen kyckling bara för att du har stuckit upp fjädrar i arslet.
Vad ska vi göra i kväll, då?
l kväll... ska vi göra tvål.
Jaså?
För att göra tvål måste vi först koka fett.
Saltbalansen måste vara den rätta,
så det bästa fettet till tvål kommer från människan.
- Vänta, vad är det här för ett ställe? - En fettsugningsklinik.
Nu har vi tur!
Det rikaste, krämigaste fettet i världen. De här har verkligen smort kråset!
Nej! Dra inte i den, dra inte i den!
- Å, herregud! - Få hit en till.
När fettet smälter, flyter talgen upp till ytan.
Som i scouterna.
- Jag kan inte tänka mig dig som scout. - Fortsätt röra.
När talgen hårdnar skummar man av ett lager glycerin.
Man tillsätter salpetersyra, och då får man nitroglycerin.
Sen tillsätter man natriumnitrat och sågspån, och då får man dynamit.
Ja, med tillräckligt med tvål kan man spränga nästan vad som helst i luften.
Tyler var full av nyttig information.
Folk märkte att kläderna blev renare om de hade tvättats på en viss plats i floden.
- Vet du varför? - Nej.
För länge sen hade man offrat människor i bergen ovanför den här floden.
Kropparna hade brunnit. Det rann vatten genom askan, så att det bildades lut.
Det här är lut. Den viktiga ingrediensen.
När luten blandades med det smälta kroppsfettet, blev det en vit tvållösning.
Får jag se din hand?
Vad är det här?
Det är en kemisk brännskada.
Det gör ondare än andra brännsår och det blir ett ärr.
Meditation funkade på cancer, det kanske funkar nu också.
- Stäng inte ute smärtan. - Herregud!
Den första tvålen gjordes av hjältars aska, precis som den första apan i rymden.
Utan smärta, utan offer, skulle vi inte ha nånting.
Jag försökte att inte tänka på uttrycket att sveda kött.
Sluta! Det här är din smärta, det här är din brända hand.
Jag går till min grotta och försöker hitta mitt kraftdjur.
Nej! Gör inte som de där döende människorna! Kom igen!
- Jag förstår vad du menar! - Nej! Vad du erfar är en första aning.
Det här är det största ögonblicket i ditt liv, och du försöker smita!
Det gör jag inte!
Håll käften! Våra farsor var vår bild av Gud.
Om våra farsor svek oss, vad säger det oss om Gud?
Hör här. Du måste tänka dig möjligheten att Gud inte tycker om dig.
Han ville aldrig ha dig. Antagligen hatar han dig.
Det är inte det värsta som kan hända. Vi behöver inte honom!
- Jag håller med! - Skit i fördömelsen och frälsningen.
Är vi Guds oönskade barn? Än sen då!
- Jag måste ha vatten! - Du kan ta vatten och göra det värre...
- Eller vinäger för att neutralisera det. - Släpp mig!
Först måste du ge upp.
Först måste du veta, inte frukta,
att du en gång kommer att dö.
Du vet inte hur det känns!
lnte förrän vi har förlorat allt är vi fria att göra allt.
Okej.
Grattis.
Du är ett steg närmre botten.
Tyler sålde tvålarna till varuhusen för 20 dollar styck.
Gud vet hur mycket de tog för dem.
- Det här är den bästa tvålen. - Tack, Susan.
Det var suveränt.
Rika kvinnor fiick köpa tillbaka sitt eget feta arsle.
Han hade den gula slipsen på sig.
Jag hade inte slips på jobbet längre.
''Fight Clubs första regel är att aldrig tala om Fight Club.''
Nu sover jag nästan igen. Jag måste ha glömt kvar den i kopieringsmaskinen.
''Andra regeln...'' Är det här ditt?
Föreställ dig att du är jag. Fatta ett chefsbeslut.
Du hittar det här. Vad gör du?
Ja, jag ska säga dig,
att jag skulle vara väldigt försiktig med vem jag talade om det här.
För den som skrev det där är farlig.
Och den välskräddade prydlige psykopaten skulle plötsligt kunna bli galen
och sen gå omkring från rum till rum här
med en Armalite AR10 gasdriven halvautomatisk karbin,
och skjuta salva efter salva i kolleger och arbetskamrater.
Det kan vara nån du har känt i flera år.
Någon som står dig mycket mycket nära.
Tylers ord kom ut ur min mun.
Och jag som var en så fin pojke.
Eller också skulle du kanske inte komma till mig med allt skit du hittar.
- Avdelningen för återkallande. - Jag kommer att bli av med brösten.
Kan du ursäkta mig? Jag måste ta det här.
- Vad menar du? - Du ska känna om jag har knöl i bröstet.
- Åk till sjukhuset. - Jag kan inte ge ut pengar på läkare.
Jag vet inte, Marla.
Snälla du.
Hon ringde inte Tyler. Jag är neutral.
Vad bra. Du kommer med mat till Mrs Haniver and Mrs Raines.
Var är de?
Tyvärr har de dött. Men jag lever, och jag är fattig. Vill du ha?
- Nej, nej. - Jag har en till dig.
Tack för att du tänkte på mig.
Vad har du gjort med handen?
lngenting.
Där?
- Känner du nånting? - Nej.
Du måste känna efter riktigt.
Ja, jag är ganska säker.
Känner du ingenting?
Nej, ingenting.
Ja, det var väl för väl, då. Tack.
- Det var inget. - Jag önskar jag kunde återgälda tjänsten.
Män får inte bröstcancer i min familj.
- Jag skulle kunna kolla din prostata. - Jag tror det är bra ändå.
Ja, tack i alla fall.
- Är vi klara? - Ja, vi är klara.
Vi ses... väl.
Cornelius?
Cornelius!
Det är jag! Bob!
Hej, Bob.
- Vi trodde du var död. - Nej, nej. Jag lever fortfarande.
- Hur mår du, Bob? - Bättre än nånsin.
- Jaså? Är du med i gruppen fortfarande? - Nej, nej.
- Jag har nånting mycket bättre nu. - Jaså, vad är det?
Ja...
Den första regeln är, att man inte får prata om det.
Och den andra regeln är...
att man inte får prata om det.
- Och den tredje regeln är... - Bob, Bob. Jag är medlem.
Titta mig i ansiktet, Bob.
Så jävla... så jävla otroligt.
- Jag har aldrig sett dig där. - Jag går tisdagar och torsdagar.
- Jag går lördagar. - Grattis.
Ja, till oss båda, eller hur?
Har du hört om killen som hittade på det?
- Ja, han är faktiskt... - Man hör både det ena och det andra.
De säger att han är född på mentalsjukhus
och att han bara sover en timme per natt.
Det är en stor man.
Känner du till Tyler Durden?
Jag skadade dig väl inte?
Jo, det gjorde du faktiskt.
Tack för det här.
Tack, tack, tack.
Fight Club.
Det var min och Tylers gåva.
Vår gåva till världen.
Jag ser mig omkring, och jag ser många nya ansikten.
Tyst!
Det betyder att många har brutit mot klubbens två första regler.
Jag ser i Fight Club de starkaste och smartaste män som nånsin har levat.
Jag ser alla de här möjligheterna.
Jag ser hur de kastas bort.
För fan, en hel generation som jobbar på mack.
Serverar.
Är på kontor.
Reklamen har fått oss att jaga efter bilar och märkeskläder
och ta jobb vi hatar, så vi kan köpa skit som vi inte behöver.
Vi är mellangenerationen i historien.
lnget syfte, ingen plats.
Vi har inget världskrig.
lngen stor ekonomisk kris.
Vårt krig är ett andligt krig.
Vår kris är våra liv.
Vi har blivit lurade av TV att tro
att vi ska bli miljonärer, filmstjärnor och rockartister.
Men det blir vi inte.
Vi lär oss det så sakteliga.
Och vi blir väldigt, väldigt ledsna.
Ja!
Första regeln i Fight Club är att inte prata...
Vem är ni?
- Vem jag är? - Ja.
Det sitter en skylt på framdörren, där det står Lou's Tavern.
Det är jag som är Lou. Vilka i helvete är ni?
Tyler Durden.
Vem har sagt att ni får vara här, era jävlar?
Vi har en överenskommelse med lrvine.
lrvine ligger hemma med brutet nyckelben.
Han äger inte det här. Det gör jag.
- Hur mycket får han för det här? - lngenting.
- Gratis för alla. - Är inte det fantastiskt?
Jo, det är det faktiskt.
Din jävla idiot!
- Jag vill ha ut alla härifrån nu. - Hallå där!
Du skulle kunna gå med i klubben.
Fattade du vad jag sa precis nu?
Du och din vän.
Fattar du nu då?
Nej inte riktigt.
Jag fattar nog inte riktig än.
Okej, Okej, nu fattar jag.
Jag fattar, Jag fattar. Skit också, nu glömde jag det.
Tillbaka! Allihop!
Backa allihop!
Å, Lou!
Kom igen! Vi gillar det här stället.
- Det är rätt, Lou. Ut med det. - Håll käften.
Å, ja!
Är det inte jävla kul?
Den jäveln är inte klok, säger jag.
Otroligt.
- Du vet inte var jag har varit, Lou. - Herregud!
Du vet inte var jag har varit!
Snälla Lou, låt oss behålla lokalen!
Ta lokalen då, för fan! Herregud!
Jag vill att du lovar mig, Lou! Lova mig!
På min mammas ögon.
Tack, Lou.
Du också, tjockis.
Vi ses nästa vecka.
Den här veckan ska alla få läxa.
Ni ska gå ut. Ni ska gå ut och börja slåss med en okänd person.
Ni ska börja slåss
och ni ska förlora.
Ett utmärkt val, sir.
Se upp med vad du gör, idiot! Va!
Det är inte så lätt som det låter.
Jävla idiot!
De flesta, alla normala, gör allt för att slippa slåss.
Ursäkta!
Du blötte ner mig med slangen. Det var onödigt...
Jay! Ring polisen!
Sänk slangen.
Sluta! Sluta!
Ursäkta.
Vi måste prata.
Okej.
Vad ska vi börja med?
Med din ständiga frånvaro?
Eller ditt slarviga utseende?
Det ärju snart dags för årsvärdering.
Jag är Jacks fullständiga brist på förvåning.
- Va? - Låt oss låtsas.
Nu är du trafiksäkerhetsverket, okej?
Någon meddelar dig att det här företaget
har framsätesmonteringar som inte klarar krocktester,
bromsbelägg som slits ut efter 100 mil,
och bränsleinsprutning som exploderar och bränner folk levande.
Vad händer då?
Hotar du mig?
- Nej... - Ut härifrån. Du är avskedad!
Jag har en bättre lösning. Behåll mig som konsult.
l utbyte mot min lön
blir min uppgift att aldrig tala om vad jag vet.
Jag behöver inte ens komma till kontoret. Jag kan jobba hemifrån.
Vem fan tror du att du är, din galna lilla skit?
- Säkerhetsavdelningen! - Jag är Jacks hånflinande hämnd.
Vad i helvete är det du gör?
Det gjorde ont.
Varför gör du så här?
Herregud! Nej! Sluta!
Vad håller du på med?
Å herregud, nej! Sluta!
Av någon anledning kom jag att tänka på mitt första slagsmål med Tyler.
Nej!
lnnanför allt som den här mannen hade tagit för givet,
hade det vuxit fram någonting ohyggligt.
Hör på här.
Om du ger mig lönen som jag bad om, så behöver du aldrig se mig igen.
Då, precis i vårt finaste ögonblick tillsammans...
Tack gode Gud! Slå mig inte igen.
Telefon, dator,
fax, 52 veckors lön och 48 flygbiljetter.
Nu hade vi företagssponsring.
Därför kunde Tyler och jag ordna Fight Club varje kväll i veckan.
Nu var det bara de två som slogs som var Fight Clubs centrum.
Ledaren kunde vandra genom folkmassan, ut i mörkret.
Tyler hade blivit stämd av Pressman Hotel
för urin i soppan.
Jag är Jacks förslösade liv.
Tack, sir.
Tyler hittade på nya läxor.
Han delade ut dem i förslutna kuvert.
MAN KAN ANVÄNDA GAMMAL MOTOROLJA FÖR ATT GÖDSLA GRÄSMATTAN
- Det finns en Fight Club Delaware City. - Ja, jag hörde det.
Det finns en i Penns Grove också.
Bob hittade faktiskt en i Newcastle.
- Var det du som startade den? - Nej, jag trodde det var du.
Nej.
POLISEN UPPTÄCKER BAJSKATAPULT
SCENARTIST ANTASTAD
FÖRSVUNNA APOR ÅTERFUNNA RAKADE
- Vänta ett tag. - Vad ska vi göra?
- Vänd dig om. - Vad ska vi göra?
- Läxor. - Vad då?
Människooffer.
- En pistol? Säg att det inte är det. - Det är en pistol.
- Vad ska du göra? - Vi ses på baksidan.
- Vad fan är det du gör? - Vi ses på baksidan.
l ett tillräckligt långt perspektiv,
blir överlevnadstalet noll.
Vad är det du håller på med?
Händerna på ryggen. Ge mig plånboken.
Raymond K Hessel. 1320 SE Banning, lägenhet A.
- En liten sjabbig källarlägenhet? - Hur visste du det?
Skitlägenheter får bokstäver.
Raymond! Du ska dö.
Nej!
Är det där din mamma och pappa? Nu måste de ringa till farbror tandläkarn.
För att få din tandjournal. Vet du varför?
- Det blir ingenting kvar av ditt ansikte. - Å, lägg av nu!
Ett utgånget studentleg. Vad pluggade du, Raymond?
- Lite allt möjligt. - Allt möjligt?
Var tentorna svåra?
- Jag frågade vad du läste! - Biologi och allt möjligt.
- Varför det? - Jag vet inte.
Vad ville du bli, Raymond K Hessel?!
Frågan, Raymond, var vad du ville bli?
Svara honom, Raymond, för Guds skull!
- Veterinär. Veterinär. - Djur.
- Ja. Djur och allt möjligt. - Allt möjligt. Ja. Så långt varjag med.
- Då behöver du plugga mer. - Jag har pluggat tillräckligt.
- Skulle du hellre vilja dö? - Nej, snälla...
Vill du hellre dö här, på knä, bakom en jourbutik?
Nej, snälla.
Jag behåller körkortet.
Jag ska kolla dig. Jag vet var du bor.
Om du inte har börjat plugga till veterinär inom sex veckor,
dör du.
Spring hem nu.
Spring, Forrest, spring!
Jag mår illa.
Tänk dig hur han känner sig.
Hör du, det där var inte roligt!
Vad fan var det där bra för?!
l morgon kommer Raymond K Hessel att ha den bästa dagen i sitt liv.
Hans frukost smakar bättre än någon måltid som vi nånsin har ätit.
Det hade han ju faktiskt rätt i.
- Kom nu. - Han hade en plan.
Och det började verka logiskt på nåt sätt som var typiskt för honom.
lngen rädsla. lnget som distraherar.
Förmågan att inte bry sig om
ovidkommande saker.
Du är inte ditt jobb.
Du är inte hur mycket pengar du har på banken.
Du är inte bilen du kör omkring i.
Du är inte innehållet i din plånbok.
Du är inte dina jävla kakibrallor.
Du är världens värsta häftiga skit.
Snart behöver du inte se mig längre.
Du behöver inte gå.
Jag bryr mig inte.
Nej, jag menar... Det är okej.
Går du kvar i grupperna?
Ja.
Chloe är död.
Å, Chloe.
När hände det?
Bryr du dig?
Jag vet inte. Jag har inte tänkt på det på ett tag.
Ja...
Det var det bästa hon kunde göra.
Du...
Vad får du ut av det här egentligen?
Vad då?
Jag menar, allt det här. Varför...
Blir du lycklig av det här?
Ja, nja, ibland.
Jag vet inte. Jag förstår inte.
Varför måste en svagare människa alltid hänga sig på en starkare?
Varför är... Varför är det så?
Vad får du ut av det?
Nej... Det är inte samma sak.
Det är helt annorlunda med oss.
Oss?
Vad menar du med oss?
- Ursäkta. Hör du det där? - Vilket då?
- Det där oväsendet. Vänta. - Nej, vänta!
Byt inte samtalsämne! Jag vill prata om det här.
- Ni pratar väl inte om mig? - Nej.
- Vad? - När du lekte doktor. Vad hände då?
- Vad snackar du om? - lngenting. lngenting.
- Det tror jag inte på. - Vad vill du?
- Titta på mig. - Nej. Vad då?
- Vad är det här?! - lngenting. lnget att bry sig om.
Herregud. Vem gjorde det här?
- En person. - Kille eller tjej?
- Bryr du dig då? - Bryr du dig om att jag frågar?
- Lämna mig i fred. - Du vågar inte säga det.
- Jo, det gör jag. Släpp mig. - Nej! Snacka med mig.
Släpp mig!
- Det här samtalet... - Det här samtalet...
- ..är över. - ..är över.
Jag kan visst aldrig få rätt mot dig.
Det här börjar kännas lite gammalt!
Vad är... Vad är det här?
Vad tror du?
Men vad har vi för användning av våningssängar?
Du!
För ung.
Tyvärr.
Vad är det här?
Om sökanden är ung, ska du säga att han är för ung.
- Om han är gammal, säger du för gammal. - Sökande?
Om sökanden väntar tre dygn utan mat eller tak över huvudet
får han komma in och börja utbildningen.
Utbildning till vad då?
Tror du det här är en lek?
Du är för ung för att få utbildning här. Punkt och slut.
Sluta kasta bort din tid. Dra åt helvete.
Dåliga nyheter, min vän.
Det blir inte nåt.
Jag är ledsen om det blev nåt missförstånd.
Det är inte världens undergång.
Gå... gå din väg.
Gå.
Du är på privat område och jag måste skicka efter polisen.
Titta inte på mig!
Du kommer aldrig in i huset!
Aldrig. Stick iväg från min trappa nu! Stick iväg!
Förr eller senare blev vi allihop som Tyler ville att vi skulle bli.
Jag ska gå in och hämta en skovel.
- Har du två svarta skjortor? - Ja, sir.
- Två par svarta byxor? - Ja, sir.
- Ett par svarta kängor? Svarta sockor? - Ja, sir.
- En svartjacka. - Ja, sir.
- 300 dollar till din begravning? - Ja, sir.
Okej.
Du är för gammal, tjockis.
Du har för stora tuttar. Stick iväg från min trappa.
Bob! Bob!
Som en apa som är beredd att skjutas ut i rymden.
Rymdapa.
Redo att offra sig för en god sak.
Du är för jävla gammal, tjockis!
Och du... Du är för jävla...
..blond!
Ut härifrån, båda två!
Och så fortsatte det.
Lyssna här, småkryp.
Ni är inget särskilt.
Ni är inte vackra unika snöflingor.
Ni är samma ruttnande organiska materia som allt annat.
Tyler byggde upp en egen armé.
Vi är världens värsta häftiga skit.
Vi ligger allihop i samma komposthög.
Varför byggde Tyler upp en egen armé?
Av vilken anledning?
För vilken god sak?
Vi hade tillit till Tyler.
När han sa så där, ''Du är inte ditt jobb,''
sa jag bara, ''Precis!''
Vad är det här för nåt?
Va!
Okej!
- Vad är det som händer? - Vi firar.
- Vad är det vi firar? - Gå in.
- Hej. - Det där tar jag.
Samma underbara smak, Pepsi.
EXTRA NYHETER
Nu har polisutredarna kommit hit. Vi har polisens talesman Jacobs med oss.
Kan ni sammanfatta för oss vad ni tror har hänt?
Det här är ett av de många vandalbrott som vi sett på senaste tiden
och som på något sätt har samband med vissa hemliga boxningsklubbar.
Vi kommer att vidta omfattande utredningar.
Det var polisens talesman Jacobs, som just hade kommit fram till brandplatsen.
- Det är en allvarlig brand som... - Hon är så läcker.
Så tillbaka till redaktionen.
- Ja! - Ja!
- Jävlar i helvete! - Ja!
Vad fan har ni gjort?
Polisens mordbrandsutredare är på plats...
Sir, projekt Mayhems första regel är att man inte för ställa frågor, sir.
Vi vinner inte kriget mot brottsligheten
över en natt.
Det behövs hängivenhet och engagemang och, framför allt, samarbete.
Gatorna är säkrare nu. Det finns hopp för innerstaden. Dock...
Jag går på toaletten.
Det är de första stegen på en lång resa.
Och det är därför vi har satt igång projektet Hoppet.
Bob.
Vårt projekt Hoppet är ett samarbete
mellan polisen och samhällets ledare.
Det blir ett kraftfullt vapen i kriget mot brottsligheten.
- Sätt det runt pungen. - Hans kulor är iskalla.
Du ska ställa in din noggranna utredning.
Du ska offentligt tillkännage att det inte finns någon hemlig grupp,
annars tar de här killarna kulorna av dig.
De skickar en till New York Times och en till Los Angeles Times.
Hör på här.
De killar du jagar, det är killar du är beroende av.
Vi lagar din mat. Vi hämtar dina sopor. Vi kopplar dina samtal.
Vi kör dina ambulanser. Vi vaktar dig när du sover.
Jävlas inte med oss.
Kolla om han har kulorna kvar!
Bob, du ska ditåt.
Då kör vi.
Jag är Jacks sårade utanförkänsla.
Du!
Ja!
Jag kände som om jag kunde sätta en kula i varenda panda
som inte knullade för att rädda arten.
Jag ville öppna alla ventilerna i en oljetanker
och dränka alla franska stränder som jag aldrig skulle få se.
Jag ville andas rök.
Vad var det som hände, knäppskalle?
Jag ville förstöra nåt vackert.
Ta honom till sjukhus.
Ja.
lngen fara, Mr Durden. Flygplatsparkering. Långtids.
Efter er, Mr Durden.
Efter er.
ÅTERVlNN ERA DJUR
- Är det nåt du sitter och tänker på? - Nej.
Jo, varför fick inte jag reda på nåt om projekt Mayhem?
Första regeln i projekt Mayhem är att man inte ställer frågor.
Varför fick inte jag vara med från början?
Fight Club var början. Men den har lämnat källaren och blivit projekt Mayhem.
Vi startade ju Fight Club tillsammans. Klubben är min lika mycket som din.
- Pratar du om dig och mig? - Ja. Gör vi inte det här tillsammans?
Det här tillhör inte oss. Vi är inte speciella.
Skit i det. Du skulle ha sagt nåt.
Tyler!
- Jävlar, Tyler! - Vad vill du?!
Ska jag göra en programförklaring? Ska jag e-posta den?
- Å... - Du får bestämma om du vill va med!
Det vill jag! Men det är vissa saker som jag måste få veta först!
- Första regeln i projekt Mayhem är... - Käften!
- Jag vill veta vad du tycker. - Skit i vad du vet!
Glöm vad du tror du vet om livet, om vänskap,
och särskilt om oss två.
Vad ska det betyda?
Vad gör du?
Vad vill du ha gjort innan du dör?
- Måla ett självporträtt. - Bygga ett hus.
- Och du? - Jag vet inte. lngenting.
- Håll dig i ditt körfält. - Du måste veta!
Om du dog nu, hur skulle du då tycka om ditt liv?
Jag vet inte! lnget vidare. Är det det du vill höra?
- Skärp dig! - Det duger inte.
Sluta larva dig! Tyler!
Herregud!
Jävla helvete! Jävla helvete!
Åt helvete med Fight Club. Åt helvete med Marla!
Jag är trött på all din skit!
Okej.
- Sluta larva dig. Styr! - Titta på dig!
- Styr! - Titta på dig. Du är så jävla patetisk!
- Varför? Varför? Vad snackar du om? - Varför tror du jag sprängde lägenheten?
Va?
Nå botten gör man inte på en helgkurs. Det är inte nåt jävla seminarium.
Sluta försök ha koll på allt och låt saker bara hända!
Släpp taget!
Okej. Bra.
Bra.
Jag hade aldrig varit med i nån bilolycka.
Så här måste alla de där människorna ha känt
som jag förde in som statistik i mina rapporter.
Jävlar!
Vi har just haft en nära-livet-upplevelse!
l den värld som jag ser,
jagar du älg i den djupa skogen
runt ruinerna av Rockefeller Center.
Du har på dig läderkläder som räcker hela livet.
Du klättrar på de tjocka klätterväxterna som slingrar sig uppför Sears Tower.
Och när du tittar ner, ser du små figurer som maler majs
och som lägger ut strimlor av viltkött att torka på körbanan
på någon övergiven motorväg.
Krya på dig, grabben.
Och sen...
Tyler?
..Tyler hade försvunnit.
Sov jag?
Hade jag sovit?
Ni är inte vackra unika snöflingor.
Huset hade blivit levande.
Fuktigt på insidan av så många människors svett och andedräkt.
Det var så många människor som befann sig här, så hela huset rörde sig.
Planeten Tyler.
Jag strök kring väggarna.
Jag var fångad i det här urverket av rymdapor.
Du får inte röka här! Du vet hur mycket eter vi har här!
De lagade mat och sov i team.
Vänta ett tag.
DESlNFORMATlON ÅVERKAN
Allt är under kontroll, sir.
Var är Tyler?
Sir, första regeln i projektet Mayhem är...
Just det... Okej.
Jag är alldeles ensam.
Min farsa svek mig. Tyler svek mig.
Jag är Jacks brustna hjärta.
Nästa fas i projektet Mayhem är det bara Tyler som känner till.
Andra regeln i projektet Mayhem är...
Ge fan i mig! Ge fan i mig, för helvete!
Vilka är alla de här människorna?
Paper Street tvålföretag.
Får jag komma in?
Han är inte här.
Va?
Tyler är inte här.
Tyler har rest bort.
Tyler är borta.
Hämta hjälp!
Det kommer två skottskador här! Gör plats, för fan!
Vad var det som hände? Vad hände?
Vi var på ett uppdrag. Vi tänkte slå två flugor i en smäll.
Sabba ett företags konstutsmyckning...
Operation Latte Thunder. Nu!
..och krossa ett café i en kedja.
Vi hade tänkt ut det precis, sir.
- Det gick hur bra som helst, tills... - Polis! Stå still!
- Va? - De sköt Bob.
- De sköt honom i huvet. - Jävla snutar!
Å, herregud!
- De jävla djuren! - ldioter.
Ni springer runt i rånarhuvor och försöker spränga saker i luften.
Och vad tror ni händer?!
Okej, fort! Bort med bevismaterialet. Vi måste göra oss av med kroppen!
- Gräv ner honom. - Va?
Bär ut honom i trädgården och gräv ner honom.
- Kom då, sätt igång! - Ge fan i honom!
Bort från honom! Vad snackar ni om?
Det här är inte nåt bevismaterial. Det är en människa.
Han är min vän, och ni gräver inte ner honom i trädgården!
Han dog i tjänst för projekt Mayhem, sir.
- Det här är Bob. - Sir, i...
l projekt Mayhem har vi inga namn.
Nu lyssnar ni på mig.
Det här är en människa, och han har ett namn, Robert Paulsen, Okej?
- Robert Paulsen. - Han är människa,
och han är död nu på grund av oss. Fattar ni det?
Jag fattar.
l döden har en medlem i projekt Mayhem
ett namn.
Han heter Robert Paulsen.
Okej, grabbar. Snälla. Sluta.
Han heter Robert Paulsen.
Håll tyst! Det räcker nu!
Ut härifrån.
- Tyler? - Nej, Stern, mordbrandsavdelningen.
Jag måste träffa er...
Jag åkte till alla platser som stod på Tylers använda biljetter, gick på barer.
Jag visste inte hur eller varför, men jag kunde bara se på en bar, och veta.
Jag söker Tyler Durden. Det är viktigt. Jag måste prata med honom.
Jag önskar jag kunde hjälpa er,
sir.
Varenda stad jag åkte till,
med detsamma jag steg av planet
visste jag att det fanns en Fight Club i närheten.
Hallå! Hallå!
Taxi!
Titta på ansiktet mitt. Jag är medlem.
Jag måste bara veta om ni har sett Tyler.
Jag är inte bemyndigad att överföra sådan information till er
och inte heller skulle jag, om så vore fallet, vid detta tillfälle...
- Ni är ju helknäpp. - Jag måste be er lämna lokalen.
Tyler hade arbetat hårt med att sätta upp filialer i hela landet.
Sov jag? Hade jag sovit?
Är Tyler min mardröm, eller är jag Tylers?
- Vi har bara hört berättelserna. - Vilka berättelser?
- lngen vet hur han ser ut. - För han opererar sig vart tredje år.
Det var det dummaste jag har hört.
- Är det sant om Fight Club i Miami? - Sätter Mr Durden upp en armé?
Jag levde i ett tillstånd av ständig déjà vu.
Vart jag än kom,
kände jag att jag redan hade varit där.
Det var som att spåra en osynlig man.
Lukten av intorkat blod,
smutsiga fotavtryck som går runt varandra.
Lukten av gammal svett, som stekt kyckling.
Ett golv där värmen från slagsmålet kvällen före fortfarande var kvar.
Jag var alltid bara ett steg efter Tyler.
Han heter Robert Paulsen...
Välkommen tillbaks, sir.
Hur har ni haft det?
Känner ni mig?
Är det här nåt slags test, sir?
Nej. Det är inget test.
Ni var här i torsdags.
l torsdags?
Ni stod precis där ni står nu och frågade hur det var med vår säkerhet.
Den är perfekt, sir.
Vem tror ni att jag är?
Är det säkert att det inte är ett test?
Nej, det är inget test.
Ni är Mr Durden.
Det var ni som gav mig det här.
Var vänliga räta upp ryggstödet och fäll upp bordet framför er.
- Ja? - Marla, det är jag.
- Har vi gjort det? - Gjort vad då?
Haft sex?
Vad är det för en löjlig fråga?
Löjlig för att svaret är ja eller för att svaret är nej?
- Är det här nåt slags trick? - Nej. Jag måste veta...
Vill du veta om jag tycker att vi bara har sex eller om vi älskar?
- Vi har alltså älskat? - Är det det du kallar det?
Svara bara på frågan! Har vi eller har vi inte?!
Du knullar mig, och sen skiter du i mig. Du älskar mig, och sen hatar du mig.
Du är kärleksfull, och sen blir du en skitstövel.
Beskriver det vår relation, Tyler?
Vi har förlorat kabintryck.
Vad sa du?
- Vad är det för fel med dig? - Säg mitt namn igen!
Tyler Durden! Jävla knäppskalle! Vad håller du på med?
- Jag kommer till dig! - Jag är inte hemma!
- Du bröt ditt löfte. - Herregud, Tyler.
- Du snackade med henne om mig. - Vad fan är det som händer?
Jag bad dig om en sak. En enda sak.
Varför tror folk att jag är du?
Svara mig!
Sitt ner.
Svara. Varför tror folk att jag är du?
Jag tror du vet det.
- Nej, det vet jag inte. - Jo, det gör du.
Varför skulle folk blanda ihop oss?
Jag vet inte.
- Nu förstår du. - Nej.
- Jävlas inte med oss! - Säg det.
För att...
Säg det!
För att vi är samma person.
Just det.
Du är världens värsta häftiga skit.
- Jag fattar inte. - Du ville förändra ditt liv.
Du kunde inte göra det själv.
Allt det som du ville vara,
det är jag.
Jag ser ut som du ville se ut, jag knullar som du ville knulla.
Jag är smart, begåvad och, framför allt
är jag fri på alla sätt som du inte är.
Å, nej.
- Tyler är inte här. Tyler har rest bort. - Va?
Det är omöjligt. Det är idiotiskt.
Folk gör det varje dag.
De pratar för sig själva. De ser sig som de vill vara.
De är inte lika modiga som du, de törs inte löpa linan ut.
Du kämpar fortfarande med det, så ibland är du fortfarande dig själv.
- Det här borde vi göra om. - lbland tror du att du ser på mig.
Om ni är här för första gången måste ni slåss.
l små steg tillåter du dig att bli...
Tyler Durden.
Du är inte ditt arbete eller hur mycket pengar du har!
- Nej. Du har ett hus. - Hyrt i ditt namn.
- Du har jobb, ett liv. - Du arbetar natt för du inte kan sova.
Eller så är du uppe och gör tvål.
- Du knullar Marla, Tyler. - Egentligen är det du. Hon bryr sig inte.
Å, herregud.
Nu förstår du vårt dilemma.
Hon vet för mycket.
Jag tror vi måste tala om hur det här kan stå i vägen för våra mål.
Vad... Vad säger du?
Det här är skitsnack. Skitsnack, och jag tänker inte lyssna på det!
- Du är galen! - Nej. Du är galen.
Vi har inte tid för sånt här skit.
Det kallas aktbyte.
Filmen fortsätter
och ingen i publiken märker nånting.
- Sir! Checkar ni ut? - Ja. Skicka räkning.
Kan ni signera de här telefonsamtalen?
- När gjordes de här? - Mellan 2.00 och 3.30 i morse.
Har jag lagt mig tidigare varje kväll? Har jag sovit längre?
Har jag varit Tyler längre och längre?
Är det nån där?
Déjà vu igen.
Med tillräckligt med tvål kan man spränga vad som helst i luften
Å, herregud.
- 1888. - Vart har jag kommit?
1888 Franklin. Vaktmästeriet. Hallå?
Hallå?
1888 Franklin Street?
Ja. Kan jag stå till tjänst?
- Hallå? - Ja, ja.
Jag måste få tala med chefen med detsamma.
- Det är jag. - Okej, hör på här.
Någonting förskräckligt kommer snart att hända i er byggnad.
Allt är under kontroll, sir.
- Ursäkta? - lngen fara. Allt är under kontroll.
2160.
Marla! Marla! Vänta!
Vänta! Jag måste prata med dig! Marla! Marla!
Dina skalliga idioter slog mig med en jävla sopborste! Bröt nästan armen av mig!
De höll på och brände fingrarna med lut.
Det här kräver ganska mycket av dig, men du måste lyssna på mig.
- Nu kommer en lavin av skitsnack. - Lite mer kan du anstränga dig.
Jag vill inte höra nånting du har att säga.
Du har all rätt att vara...
Jag tar bara en kaffe, tack.
Sir. Vi bjuder på det ni vill ha, sir.
Varför det?
- Fråga inte. - Skit samma.
Jag tar musselsoppa, friterad kyckling med bakad potatis och chokladpaj.
Ren mat, tack.
l så fall avråder jag från musselsoppan.
lngen musselsoppa. Tack.
Du får 30 sekunder på dig.
Jag vet jag har uppfört mig lite konstigt.
- Jag vet jag har två sidor... - Två sidor?
- Du är Dr Jekyll och Mr Skitstövel. - Jag vet. Men jag har kommit på nånting.
- Vad då? - Jag var lite osäker på vår relation
av anledningar som jag inte vill gå in på.
- Jag har inte varit så schysst mot dig. - Skit samma.
Nej, nej. Femton sekunder, snälla du!
Femton sekunder, säg inte ett ljud.
Jag försöker be dig om ursäkt.
Jag har kommit på att jag verkligen gillar dig, Marla.
Gör du?
Ja, det gör jag.
Jag bryr mig om dig, och jag vill inte att det ska hända dig nåt på grund av mig.
Marla, ditt liv är i fara.
Va?
Du måste åka bort ett tag. Undvik alla stora städer.
- Du kan åka till nån campingplats... - Du är inte riktigt frisk.
- Jag har dragit in dig i nåt hemskt. - Nej. Tyst!
- Du är i fara. - Tyst!
- Hör på mig. Jag har försökt, Tyler. - Jag vet.
Det finns saker hos dig som jag gillar. Du är smart, rolig.
Du är fantastisk i sängen.
Men...
du är omöjlig att stå ut med.
Du har mycket allvarliga känslomässiga problem.
Djupt rotade problem som du borde söka hjälp för.
- Jag vet, jag är ledsen för det. - Du är ledsen, jag också. Alla är ledsna.
Jag kan inte vara med dig längre.
Jag kan inte, och jag vill inte.
Och jag tänker inte vara det.
Jag går.
Du får inte gå, Marla! Du är i fara!
- Marla, du förstår inte! - Lämna mig i fred!
- Marla, jag försöker skydda dig! - Släpp mig!
- Jag vill aldrig se dig igen! - Det är okej...
Vänta här!
Vänta här bara! Tysta!
Ta pengarna och hoppa på bussen här.
Jag lovar, jag ska inte besvära dig igen.
Tysta!
Hoppa på bussen. Hoppa på bussen nu.
Varför gör du det här?
De tror du är ett hot. Jag kan inte förklara nu, du måste lita på mig!
- Om jag vet var du är, är du i fara. - Jag behåller det här, det är idiotskatt.
- Bra. Kom ihåg, inga stora städer. - Tyler.
Du är det värsta som har hänt mig.
Hej. Ni måste anhålla mig.
Jag är ledare för en terroristorganisation
som är ansvarig för massor av vandalism och överfall här i stan.
l storstadsområdet har vi troligen 200 medlemmar.
Nya avdelningar har bildats i fem eller sex andra stora städer.
Det är en väldisciplinerad organisation
med många celler som kan arbeta oberoende av en central ledning.
Åk till huset är ni snälla. 1537 Paper Street.
Det är vårt högkvarter.
På baksidan hittar ni en man
begravd, Robert Paulsen.
l källaren finns det några badkar,
som nyligen har använts för att tillverka stora mängder nitroglycerin.
Jag tror planen är att spränga
huvudkontoren för kreditkortsföretag
och TRW-byggnaden.
Varför de här byggnaderna? Varför kreditkortsföretag?
Om man raderar ut skulderna, så är vi tillbaka på noll allihop.
Man skapar totalt kaos.
Se till att han fortsätter prata. Jag måste ringa ett samtal.
Jag beundrar det ni gör.
Va?
Ni är modig som gör det här.
Ni är ett geni, sir.
Ni sa, att om nån skulle försöka hindra projekt Mayhem, t.o.m. om det var ni,
skulle vi ta kulorna av honom.
- Kämpa inte emot. - Det är en stor sak, Mr Durden.
- Det kommer att inspirera andra. - Ni tar alldeles fel!
- Ni sa, att ni skulle säga det. - Jag är inte Tyler Durden!
- Ni sa, att ni skulle säga det också. - Okej. Jag är Tyler Durden.
Hör på här. Jag ger er direkt order.
- Vi avbryter projektet nu. - Ni sa att ni definitivt skulle säga det.
Ni är fan i mej inte kloka! Ni är ju poliser!
Är det nån som håller reda på tiden?
Håll tyst.
Jävlar!
En del av de här uppgifterna stämmer faktiskt.
- Vi måste åka ut till Paper Street. - Kommer.
Vänta!
- Jag har honom. - Sir, vi måste göra det här.
- Sluta kämpa emot! - Var är gummisnodden?
Låt mig vara! Bort med den där jävla kniven!
Ner på golvet nu, med ansiktet neråt!
Ner på golvet!
Den första som kommer ut genom dörren
får en salva genom sig! Förstått?
Bort härifrån! Bort härifrån!
Jag sprang.
Jag sprang tills musklerna brände och mina vener pumpade batterisyra.
Sen sprang jag ännu mer.
Vad i helvete är det du gör?
Springer omkring i kalsingarna! Du ser idiotisk ut!
Nej. Jag är efter dig. Jag vet vad det är på gång.
Kom, då. Jag har ordnat en helschysst plats att se det hela från. Som betal-TV.
GARAGE RULLTRAPPOR
- Herregud. - Vad gör du?
- Jag avbryter det här. - Varför det?
- Det här ärju det finaste du har gjort. - Jag kan inte låta det här hända.
Det finns 10 andra bomber i 10 andra byggnader
När började projekt Mayhem handla om mord?
Byggnaderna är tomma.
Vi dödar ingen. Vi befriar dem!
Bob är död. De sköt honom i huvet.
Lite måste man offra.
Nej. Jag lyssnar inte på dig. Du är inte ens här.
Det skulle jag nog inte göra. Särskilt om jag inte visste vilken tråd som är vilken.
Om du vet, då vet jag.
Jag kanske visste att du skulle veta, så jag tänkte på fel trådar hela dagen.
Tror du det?
Å, herregud. lnte den gröna.
Dra i vilken som helst utom den gröna.
Jag sa, att du inte skulle göra det!
Helvete!
Tyler, bort från bilen.
Tyler, jag skämtar inte! Bort från bilen!
Jävlar!
Ååå! Ååå!
Okej.
Nu skjuter du på din låtsaskamrat
precis bredvid 1500 liter nitroglycerin!
Lugna dig, Tyler!
Sluta!
Stanna!
Va?!
Tre minuter.
Nu är det dags.
Nu börjar det.
Vi är på plats.
Jag tror det var här vi kom in.
Har du några väl valda ord som passar för tillfället?
Ursäkta?
Jag kan inte komma på nånting.
Bakåtsyftande humor.
Nu börjar det bli spännande.
Två och en halv.
Tänk på allt vi har åstadkommit.
Från de här fönstren kommer vi nu att få beskåda finansens kollaps.
Ett steg närmare ekonomisk jämvikt.
Varför är hon här?
Binder upp lösa ändar.
Släpp ner mig, skalliga idiot!
- Jag ber dig, gör det inte. - Det är inte jag som gör det.
- Vi gör det. Det är det här vi vill. - Nej.
- Jag vill det inte. - Det är bara det att du inte betyder nåt.
- Vi måste glömma dig. - Du är en röst i huvet på mig.
Du är en röst i huvet på mig!
- Varför kan jag inte göra mig av med dig? - Du behöver mig.
Nej. Det gör jag inte. Det gör jag faktiskt inte längre.
Du skapade mig. Jag skapade inte en svag låtsaskompis för att känna mig stark.
- Ta lite ansvar. - Det gör jag. Jag är ansvarig för allt...
..det här, och jag tar på mig det.
Därför ber jag dig, var snäll och avbryt det här.
Har jag nånsin svikit oss?
Hur långt har du gått tack vare mig?!
Jag ska ta oss igenom det här.
Som alltid ska jag bära dig, sparkande och skrikande,
och till sist kommer du att tacka mig.
Tyler. Tyler.
Jag är tacksam mot dig. För allt du har gjort för mig.
Men det här är för mycket. Jag vill inte det här.
Vad vill du? Ha tillbaka ditt skitjobb? Sitta i lägenheten och kolla på TV-såpor?
Jävlar! Jag gör det inte.
- Det här händer bara inte. - Det har redan hänt, så håll tyst!
60 sekunder kvar.
Nej.
Jag kan klara mig ur det här. Det här är inte ens verkligt.
Du är inte verklig, den där pistolen... Den där pistolen är inte ens i din hand.
Pistolen är i min hand.
Så duktigt. Men det ändrar ingenting.
Varför riktar du en pistol mot ditt eget huvud?
lnte mitt huvud, Tyler.
Vårt huvud.
lntressant.
Vad håller du på med, lkea-fantast?
Det är oss två det gäller.
Vänner?
Tyler.
Jag vill att du ska lyssna på mig.
Okej.
Mina ögon är öppna.
Vad är det som luktar?
- Var är alla? - Å, nej, vad är det som händer?
Mr Durden!
Herregud!
Hur... Hur gick det, sir?
- Å, jag klarar mig, ingen fara. - Ni ser hemsk ut, sir. Vad har hänt?
- lngenting, det är lugnt. - Nej, nej, nej, sir. Han skojar inte.
- Ni ser hemsk ut. Ni måste till läkare. - Jag klarar mig.
Jag klarar mig... Allt är okej.
Sluta!
- Släpp henne. - Herregud!
Du!
Hej, Marla.
- Lämna henne här. Vi ses där nere. - Säkert?
Ja visst.
Ditt jävla as! Vad fan är det för sjuk lek du håller på med?
Bara skickade iväg mig på en... herregud, ansiktet!
Ja, jag vet.
Vad var det som hände?
- Fråga inte. - Du har blivit skjuten.
- Ja, jag har blivit skjuten. - Herregud.
- Hur kan han stå upp. - En tuff jävel.
Vem är det som har gjort det här?
Det är jag själv, faktiskt.
Jag måste ha en kompress.
Sköt du dig själv?
Ja, men det är okej. Marla, titta på mig.
Jag är okej.
Lita på mig. Allt kommer att bli bra.
Du träffade mig i ett underligt skede i mitt liv.
www.SweSUB.nu